Blogin kirjoittajina ovat Miina Sillanpään Säätiön tutkimuspäällikkö Anne Rahikka ja Vanhustyön keskusliiton tutkimusjohtaja Teija Mankkinen.Julkaistu 24.10.
![](https://cdn.prod.website-files.com/66bb01adb7f809bab598b7d6/66bb01adb7f809bab598c475_667d784ff4048492a2fefe40_Mopoilija-350.jpeg)
"Miltä Sinun elämäsi näyttää, kun olet 80-vuotias?"Tätä kehotti meitä pohtimaan filosofi Markus Neuvonen Helsingin Sanomissa 28.9.2017. Hän toteaa artikkelissaan, että nykyaika ei kannusta meitä viisaaseen ajatteluun. Meidän tulisi harrastaa asioiden punnitsemista ja etäisyyden ottamista suhteessa omaan elämään.Myös Heurekan Dialogi Ajassa -näyttelyssä haastettiin näyttelyvieraita pohtimaan ja keskustelemaan siitä, millaista haluaisi oman elämänsä olevan ”sitten kun on vanha”. Keskustelun virittäjinä toimivat yli 70-vuotiaat oppaat, jotka kertoivat oman elämäntarinansa kolmen valokuvan avulla. Näyttelyvieraat saivat valita erilaisten valokuvien joukosta kuvan, joka parhaiten kuvasi vanhuutta, jollaisen itselleen haluaisi. Nämä haaveet ja ajatukset jaettiin muille näyttelyvieraille.
![](https://cdn.prod.website-files.com/66bb01adb7f809bab598b7d6/66bb01adb7f809bab598bbbe_667d7850f4048492a2fefe56_Sukupolvet-kadet-350.jpeg)
Eri-ikäisten näyttelyvieraiden haaveet omasta vanhuudesta eivät olleet pohjimmiltaan kovinkaan erilaisia. Näyttelyvieraat halusivat vanhuudeltaan mm. läheisten ja ystävien seuraa sekä mahdollisuutta tehdä niitä asioita, jotka ovat itselle tärkeitä. Siis pitkälti samoja tarpeita ja odotuksia, mitä ihmiset nostavat esille onnellisen elämän osatekijöinä.Vanhenemista itsessään ei koettu pelottavana. Eläkkeelle siirtymisen jälkeinen aika (ns. kolmas ikä), määrittyi itsenäisen toimeliaisuuden aikana, jolloin on mahdollista toteuttaa omia haaveitaan. Huoli kohdistui pikemminkin neljänteen ikään eli siihen elämänvaiheeseen, kun ulkopuolisen avun ja palvelujen tarve sekä riippuvuus muiden huolenpidosta kasvaa.Oppaat itse olivat varautuneet vanhenemiseen ennakolta esimerkiksi harrastamalla, pitämällä huolta ystävyyssuhteista ja fyysisestä kunnostaan. Yhteinen piirre oli uteliaisuus oman elämän suhteen ja kiinnostus uusien asioiden oppimiseen. Osa oppaista kertoi pysähtyneensä vasta opasaikana pohtimaan omaa vanhenemistaan. Oppaiden elämänasenne ja -opit välittyivät myös kävijöille:
![](https://cdn.prod.website-files.com/66bb01adb7f809bab598b7d6/66bb01adb7f809bab598c09a_667d784d3077414c43be038e_Annika-blogi.jpeg)
”Kun mä tulin tänne, mä aattelin, että vanheneminen on kamalaa. Nyt musta tuntuu, että se on tosi upeeta. Voi kiivetä mihin vaan”, totesi Heurekan Dialogi Ajassa näyttelyn 9-vuotias näyttelyvieras.
Oppaiden kokemuksista ja vanhenemiseen liittyvistä kysymyksistä on tekeillä Vanhustyön keskusliiton ja Miina Sillanpään Säätiön haastattelututkimus, jonka tulokset julkaistaan tämän vuoden loppuun mennessä. Tutkimuksessa kuvataan oppaina toimineiden yli 70-vuotiaiden kokemuksia vanhenemisesta, paluusta takaisin työelämään ja siitä, millaista on olla ikääntynyt suomalaisessa yhteiskunnassa.Haastattelut saivat myös meidät haastattelijat pohtimaan omaa ikääntymistämme ja sitä, miltä haluan oman elämäni näyttävän, kun olen 80-vuotias.Miina Sillanpään Säätiö oli mukana tukemassa syksyllä 2016 Tiedekeskus Heurekan näyttelyä ”Dialogi ajassa – vanhenemisen taito. Lue uutinen yhteistyöstä ja näyttelystä tästä.